DIAVOLUL SE ÎMBRACĂ DE LA PRADA
Traducerea și adaptarea: SHAKTI & LOVENDAL E-mail: red_roxana84@yahoo.com E-mail: ovidiu_iacob@yahoo.com
13 martie: Elias Clarke - Departamentul personal
Baftă!
Brutărie
Publicațiile "ELIAS-CLARKE"
Bună. Am o întâlnire cu... Emily Charlton?
- Andrea Sachs? - Da.
Grozav. Cei de la Departamentul personal nu mai au umor. Urmează-mă.
OK...Deci eu am fost asistenta secundară a Mirandei.
Dar cum asistenta ei principală a fost promovată, eu am devenit principală.
Aha...și acum îți cauți o înlocuitoare.
Încerc, dar Miranda a scăpat de ultimile două fete în câteva săptămâni.
Avem nevoie de cineva care să supraviețuiască aici, mă înțelegi?
Da, sigur. Cine e Miranda?
O Doamne, am să mă prefac că n-am auzit întrebarea ta.
Este directorul revistei "Runway". Nu mai spun că e o legendă.
Dacă lucrezi un an pentru ea, obții un job la orice revistă.
Milioane de fete s-ar omorî pentru slujba asta.
Pare o ocazie nemaipomenită. Mi-ar plăcea să fiu luată în vedere.
Andrea..."Runway" este o revistă de modă,
așa că pasiunea pentru modă e crucială.
Ce te face să crezi că nu sunt pasionată de modă?
O, Dumnezeule! Nu, nu, nu!
Ce s-a întâmplat?
Sosește! Spune-le tuturor!
N-ar fi trebuit să vină până la ora 9.
M-a anunțat șoferul. Îmi lipsește și machiajul. Ce oameni...
Despre asta nici măcar nu pot să spun ceva.
Ia ascultați! Toată lumea la posturi!
A mâncat cineva costiță cu ceapă?
Scuze, Miranda.
Mai repede!!
Nu înțeleg ce-i așa greu în a confirma o întâlnire.
Știu, îmi pare foarte rău Miranda. Eu am făcut...
Motivele incompetenței tale nu mă interesează.
Spune-i lui Simone că n-o să accept fata aia pe care mi-a trimis-o
pentru modelul brazilian.
Am cerut pe cineva care să fie curat, atletic și zâmbitor...
iar ea îmi trimite o tipă murdară, obosită și plinuță.
Și acceptă invitația la petrecerea lui Michael Kor.
Vreau ca șoferul să mă ducă la 9:30 și să mă ia la 9:45 fix.
Apoi sun-o pe Natalie de la "Gloria's Foods" și spune-i "nu" pentru a 40-a oară.
Nu vreau aperitive, vreau prăjituri însiropate cu compot cald de rubarbă.
Apoi, sună-l pe fostul meu soț și adu-i aminte că ședința cu părinții e diseară.
Apoi sună-l pe soțul meu și spune-i că vom lua cina la acel local
unde am fost cu Masima.
Spune-i lui Richard că am văzut pozele cu parașutiste pe care
le-a trimis pentru articol.
Toate sunt extrem de neatrăgătoare.
E oare imposibil să găsească o parașutistă frumoasă și slabă?
Îi cer oare luna de pe cer? Nu cred.
Și mai vreau să văd toate materialele lui Nigel pentru a doua copertă a lui Gwyneth.
Mă întreb dacă a mai slăbit. Cine e aia?
Nimeni. Ăă, ei bine...
Au trimis-o cei de la Departamentul personal pentru postul de asistentă.
Și am intervievat-o înainte pentru tine...
dar, săraca, a rămas fără speranțe până când...
Am s-o intervievez chiar eu.
Ultimile două pe care mi le-ai adus erau complet inutile.
Așa că spune-i să intre. Asta e tot.
Bine.
Vrea să te vadă.
Hai du-te.
Nu intri cu asta...
- Dar... - Du-te!
Cine ești?
Mă numesc Andy Sachs.
Am absolvit recent Universitatea din Northwestern.
Și ce cauți aici?
Păi...cred că m-aș descurca bine ca asistenta dumneavostră...
și..
Am venit la New York pentru a deveni jurnalistă.
Și am trimis CV-ul meu peste tot și în cele din urmă am primit un telefon
de la Elias-Clarke, de la departamentul personal...
și...practic asta e ce-mi doresc.
Deci nu citești "Runway".
Nu...
Și până azi nu nici nu ai auzit de...mine.
Nu...
Nu ai gusturi în ceea ce privește moda.
Ei bine...
- Cred că asta depinde și de... - Nu, nu.
Asta nu a fost o întrebare.
Am fost editor șef la ziarul facultății.
Am câștigat un concurs național privind jurnalismul universitar cu articole...
care arată competența în...
Asta e tot.
OK...aveți dreptate.
Locul meu nu este aici.
Nu sunt nici slabă și nici fermecător de frumoasă..
Nu știu așa multe despre modă, dar...
Sunt deșteaptă, învăț repede și voi munci din greu.
Am obținut exclusivitate pentru Gwyneth.
Dar, problema este că în rochia aia cu pene arată ca o vampă.
Mulțumesc pentru timpul acordat.
Cine e persoana aia mică și amărâtă?
Facem o ședință tip "înainte" și "după", de care eu nu știam?
Andrea!
Stai așa. Te-ai angajat la o revistă despre modă?
A fost cumva un interviu prin telefon?
Hei, nu fi nesimțit!
Miranda Priestly e faimoasă pentru faptul că e imprevizibilă.
OK, Doug. Cum se face că tu știai cine e și eu nu?
Eu de fapt sunt fată.
Oo, asta ar explica multe lucruri.
Serios vorbind. Miranda Priestly e cineva foarte important.
Sunt sigur că milioane de fete s-ar omorî pentru slujba asta.
Da, bine. Faza e că nu sunt una din ele.
Trebuia să începi de undeva, nu?
Uite de exemplu, ce face Nate.
Să fim serioși, șervețele?
Da..și Lily lucreză la galeria aia unde face...
Îmi pare rău. Cu ce anume te ocupi?
Din fericire pentru mine eu am deja slujba de vis.
Te referi la reportajele din sălile de judecată?
Ai dreptate, slujba mea e o porcărie.
- E o porcărie. - Suntem 3.
Propun un toast.
Pentru slujbele care plătesc chiria.
Nate, dacă ai vedea cum se îmbracă fetele alea.
Nu am cu ce să mă îmbrac la serviciu.
Haide, vei răspunde la telefoane și vei aduce cafele.
Ai nevoie de o rochie de ocazie pentru asta?
S-ar putea.
Ei bine...Eu cred că arăți grozav în orice.
Eu cred că mă minți.
- Hei... - Da.
Să mergem acasă.
Cred că știu ce putem face și nu necesită haine deloc.
Serios?
Alo?
Andrea, Miranda s-a decis să anuleze prezentarea de jachete
din septembrie și o va face în octombrie.
Trebuie să vii la birou imediat ca
să aduci cafelele alea imediat.
Chiar acum?
Ia-ți un pix și notează.
Vreau una cu lapte, fără spumă.
Și încă trei cu lapte degresat.
Foarte fierbinți. Chiar foarte fierbinți.
- Alo. - Unde ești?
Aproape am ajuns.
Pot să știu și eu de ce încă nu am primit cafeaua mea?
- A murit cumva? - Nu.
Dumnezeule!
La naiba!
Sper că realizezi că slujba asta e una grea.
Iar tu nu ești deloc potrivită și dacă greșești, mă tragi și pe mine la fund.
Fii la înălțime și n-o mai da în bară.
OK, în primul rând noi două răspundem la telefoane.
Trebuie să răspunzi la telefon de câte ori sună.
Dacă intră robotul, se supără foarte tare.
Dacă eu nu sunt aici...
Andrea, Andrea, ești legată de biroul ăsta!
- Ei bine...Și dacă vreau să...? - Ce?!
Nu. Odată, una din asistente a părăsit biroul,
pentru că se tăiase la mână cu un cuter,
și Miranda l-a pierdut pe Lagerfeld la telefon,
chiar înainte să ia avionul spre Australia.
Acum lucrează la un ghid TV.
La biroul Mirandei tot timpul. Am înțeles.
Biroul Mirandei Priestly.
Nu, nu este disponibilă.
Cine o...?
Da, am să-i transmit că ați sunat... din nou.
Ține minte că noi două avem roluri diferite.
Tu aduci cafeaua și faci comisioane.
Eu mă ocup de programul ei, de întâlnirile și cheltuielile ei.
Și...ce-i mai important, eu mă duc la Paris cu dânsa pentru "Săptămâna Modei".
Eu voi purta Couteur, mă voi duce la toate show-urile și petrecerile
și voi cunoaște toți creatorii de modă.
E divin.
OK. Stai aici. Mă duc la departamentul Artă
ca să le duc Cartea.
- Cart..? - Aceasta este Cartea.
Este o analiză a tot ce se întâmplă.
I-o dăm Mirandei în fiecare seară
iar ea ne-o înapoiază cu notițele ei.
A doua asistentă ar trebui să o ducă,
dar Miranda e foarte atentă. Nu-i plac străinii în casa ei.
Așa că până nu se convinge că ești o psihopată eu voi avea
plăcuta sarcină de a aștepta Cartea.
- O, Emily, ce mă fac cu...? - Descurcă-te!
Alo, biroul doamnei Priestly.
Da, asta am vrut să zic: Biroul Mirandei Priestly.
Este într-o ședință. Doriți să lăsați un mesaj?
OK. Cum se scrie Gabbana?
Alo? Se pare că nu știți.
Bănuiesc că nu aveai așa ceva.
Foarte amabil din partea ta, dar nu cred că voi avea nevoie de ei.
Miranda m-a angajat. Ea știe cum arăt.
Dar tu știi?
Emily! Emily!
Pe tine te cheamă.
Nu asta ți-am cerut. Mai clară de atât nu puteam să fiu.
Aici erai, Emily. De câte ori trebuie să-ți strig numele?
De...de fapt, mă cheamă Andy.
Mă numesc Andy... Andrea, dar.. toată lumea îmi spune Andy.
Am nevoie de 10 sau 15 fuste Calvin Klein.
Ce fel de fuste?
Te rog plictisește pe altcineva cu întrebările astea.
Și vezi ca Peer 59 să fie aici mâine la 8:00 fix.
Și spune-i lui Jocelyn că vreau să văd articolele Sacho
pe care le face Marc...
Și spune-i lui Simone că o iau pe Jackie dacă Maggie nu e disponibilă.
- DeMarchelier a confirmat? - De...De..March...
DeMarchelier, da. Sună-l.
OK.
- Și, Emily... - Da?
Asta e tot.
L-ai sunat pe DeMarchelier?
Las-o baltă.
Din partea Mirandei Priestly. Am legătura cu Patrick!
M-a chemat acolo și mi-a zis de Peer 59...și mai era ceva
despre Simone, Frankie...altcineva.
Și mai are nevoie de fuste Calvin Klein.
Și...mai era ceva despre un ponei.
- A spus ce fuste? - Nu.
- A spus ce fel? - Nu, am încercat s-o întreb!
Niciodată n-o întrebi pe Miranda!
Eu mă voi ocupa de toate astea, iar tu du-te la Calvin Klein.
Eu?
Scuze. Ai cumva altceva de făcut?
Trebuie să te duci la vreo paradă a fustelor oribile?
- Miranda? - Ești acolo?
Tocmai intram. Te sun de îndată ce...
Alo?
Cât ești în oraș Miranda vrea să te duci la Hermes și să iei cele 25 de eșarfe
pe care le-am comandat pentru dânsa.
OK.
Și Miranda este la o întâlnire cu Meisel,
și o să vrea o cafea de la "Starbucks" când se întoarce.
Cafea fierbinte.
Poți să stai puțin să notez... Alo?
O, Doamne!
Ce ți-a luat așa mult? Trebuie să merg la toaletă!
Nu ai fost de când am plecat eu?
Nu! Am stat la birou, gata să explodez!
Bună.
Tu ia haina! Haina!
Pregătește-te. Repetiția e la 12:30 și toată lumea e panicată.
Firul telefonului se va înroși.
- Repetiția? - Da.
Editorii aduc propuneri pentru ședința foto.
Și Miranda alege fiecare model și fiecare articol.
Decizia ei e esențială...nu știu cum de nu știi tu asta Andrea.
- OK...ești gata? - Bună, bună.
Serena și eu mergem să luăm prânzul. Ea e noua "eu".
- Bună. - Ți-am spus eu.
- Credeam c-ai glumit. - Nu, am vorbit foarte serios.
Eu am 20 de minute petru prânz, tu 15.
Poți să pleci când vin eu.
OK.
- Ce poartă mai exact? - Fusta lui bunică-sa.
Supă de porumb...interesantă alegere.
Știai că celulita este unul din ingredientele de bază ale supei, nu?
Fetele de aici mănâncă ceva?
Nu de când 32 a înlocuit 34 și de când 30 a înlocuit 32.
- Eu am măsura 36. - Care înlocuiește 44.
Fir-ar să fie!
Lasă, sunt sigur că mai ai destule pulovere din astea.
OK. Știu că hainele mele îți par oribile, înțeleg.
Dar...n-am să lucrez toată viața mea în domeniul modei,
așa că nu văd de ce trebuie să-mi schimb stilul și tot ce mă privește
doar pentru că am slujba asta.
Da, așa e. Asta și semnifică această întreagă industrie de miliarde, nu?
Frumusețea interioară.
Alo?
OK. Haide. Miranda începe repetiția cu jumătate de oră mai devreme.
- Și vine mereu cu 15 minute înainte. - Și asta ce înseamnă?
Că deja ai întârziat.
- D-le Ravitz. - Nigel.
- Vă merge bine? - Da. Cea mai bună lună septembrie.
Grozav. Am auzit că Miranda a anulat prezentarea jachetelor și vrea altceva.
- Cât mă costă asta? - Cam 300.000.
Cred că erau niște jachete oribile.
Irv Ravitz.
Scuze. Ea e Andrea Sachs, noua asistentă a Mirandei.
Felicitări domnișoară. Milioane de fete s-ar omorî pentru slujba asta.
Pa, pa.
Președintele companiei...
Irv Ravitz.
Știi ce se spune, un om mititel dar cu un orgoliu uriaș.
Nu.
Și pe astea le-am mai văzut.
Se încearcă readucerea...
Unde sunt celelalte rochii?
Avem câteva chiar aici și...
Stai, privește și ascultă.
Și cred că pot fi foarte interesante...
Nu.
Nu, totuși nu înțeleg...
Ce era așa greu să concepeți repetiția asta?
Ați avut la dispoziție ore întregi de pregătire.
Sunt total confuză.
Unde sunt sponsorii?
Avem câteva modele de la "Banana Republic"...
Nu, avem nevoie de mai mulți.
- O, ce crezi despre asta? - Da. Mă cunoști doar.
Dă-mi o rochie de balerină și mână de lucru și mă bag...
Da, dar nu crezi că seamănă prea mult cu...?
Cu cel din iulie? Nu. M-am gândit la asta dar nu.
Cu accesoriile potrivite ar trebui să meargă.
Unde sunt curelele pentru rochia asta?
De ce nu este nimeni pregătit?
Aici sunt. E o alegere grea.
Sunt atât de diferite.
Ai găsit ceva amuzant?
Nu...nu...nu...doar că...
ambele curele mi se par la fel.
Știți...încă mai învăț despre lucrurile astea și...
"Lucrurile astea"?
Aha...înțeleg. Crezi că asta nu are nici o legătură cu tine.
Tu te duci la dulap și îți alegi de exemplu puloverul ăla scămoșat,
pentru că tu vrei să spui lumii
că te iei prea în serios
ca să-ți pese ce porți.
Dar nu știi de fapt că acel pulover nu e de fapt albastru,
nu e turcoaz, nici ultramarin. E de fapt safiriu.
Și habar n-ai că în 2002,
Oscar de la Renta a creat o colecție de rochii safirii
și apoi Yves Saint Laurent
care a creat cămăși militare safirii.
Cred că avem nevoie de o jachetă aici.
Apoi nuanța de safiriu a apărut în colecțiile altor 8 designeri.
Apoi a ajuns prin magazine.
Apoi a nimerit pe vreo tarabă,
fiind cules de printr-un depozit...
În fine..albastrul acela valorează milioane de dolari și multe servicii.
Și e comic faptul că ai ales un pulover
care să te scutește de modă,
când de fapt porți un pulover care a fost ales de persoanele
din această cameră pentru tine, dintr-o movilă de "lucruri".
Și apoi le-am spus că nu văd nici o diferență între curele...erau identice.
Să fi văzut ce privire mi-a aruncat.
Am crezut că o să i se topească carnea de pe față.
Nu-i nimic amuzant.
Ea nu e fericită decât dacă cei din jurul ei
sunt dezgustați, panicați sau suicidali.
Și "clămpănitorii" o adoră.
- Clămpă...cine? - Așa se cheamă.
Sunetul tocurilor pe podeauna de marmură face: clamp, clamp...
Și toți se poartă de parcă ar găsi leacul pentru cancer.
Este incredibil cât timp și energie irosesc pentru
niște detalii inutile. Și pentru ce?
Pentru a cheltui alte 300 de mii de dolari reorganizând o prezentare ce
ar fi fost bună și pentru a vinde oamenilor lucruri de care nu au nevoie.
Mi-a pierit până și pofta de mâncare.
- Ce? - De aceea fetele alea sunt așa slabe.
Nu. Dă-mi-o mie. Am pus multe chestii în aia.
Știi ce? Trebuie să rezist un an de zile.
Un singur an.
Și după aia pot să-mi împlinesc visul pentru care am venit la New York.
Dar n-am s-o las pe Miranda să mă învingă. N-o voi lăsa.
Ușurel, tigroaico.
Bună dimineața, Miranda.
Fă-mi legătura cu Isaac.
Unde mi-e micul dejun? Omleta. Nu o văd!
Pardon!
Adu-mi pozele de la ședința foto pentru lenjerie.
Vezi dacă frânele de la mașina mea sunt bune.
Unde-i articolul ăla de ziar pe care l-am citit ieri?
Fetele au nevoie de plăci de surf pentru vacanța de primăvară.
Alo?
Gemenele mai au nevoie și de șlapi.
Adu-mi pantofii de la Blahnik.
Apoi adu-o pe Patricia.
Asta cine mai e?
Cumpără-mi măsuța aia care mi-a plăcut la magazinul acela...
Fă o rezervare la localul acela...
Fă-mi legătura cu DeMarchelier.
Din partea Mirandei Priestly... OK.
Îl am pe Patrick la telefon!
Slavă Domnului că e vineri, nu?
Cel puțin Miranda va fi în Miami weekend-ul ăsta și n-o să am treabă.
Tatăl meu vine din Ohio.
Vom lua cina. O să-i arăt Chicago.
Tu faci ceva distractiv weekend-ul ăsta?
Da.
Da, serviciul lui Nate e grozav...
De fapt a vrut să se angajeze aici, dar au vrut pe cineva cu experiență.
- Poftim. - Ce-i asta?
Nu vreau să rămâi în urmă cu plătitul chiriei.
Tată, cum ai...?
Am s-o omor pe mama.
Mulțumesc.
- Mă bucur mult să te văd. - Și eu, scumpo.
Deci...ai să începi interogatoriul acum sau așteptăm după cină?
Nu, mă gândeam să te las să te bucuri măcar de chifle.
Nu, e-n ordine. Spune.
Suntem puțin îngrijorați, scumpo.
Primim e-mailuri de la tine scrise la 2 dimineața, salariul e jalnic.
Nu ne scrii mai nimic.
Nu-i corect! Am scris e-mailurile.
Încerc să înțeleg de ce cineva care a fost acceptat la Drept la Stanford
a renunțat ca să fie jurnalist și nici măcar asta nu face.
Tată, trebuie să ai încredere în mine.
A fi asistenta Mirandei, îți deschide multe uși.
Emily se duce la Paris cu Miranda în câteva luni și
va cunoaște editori și scriitori de la cele mai importante reviste.
Și peste un an, aș putea fi eu în locul ei. Da?
Îți jur că asta e doar o pauză...
e șansa mea...asta e...
Șefa mea.
Îmi pare rău, tată. Trebuie să răspund.
Alo, Miranda?
Zborul meu a fost anulat.
E o problemă meteo absurdă.
Trebuie să ajung acasă în seara asta.
Gemenele au un recital mâine dimineață la școală.
- Poftim? - La școală!
- Lasă-mă să văd ce pot face. - Bine.
Bună. Știu că e în ultimul moment,
dar speram să puteți aranja un zbor
pentru șefa mea de la Miami la New York.
Da...
Orice...de la Miami la New York.
Bună! Încerc să găsesc o cursă aeriană pentru seara asta
de la Miami la New York.
Da, știu că este un uragan...
Nu zboară nimic? Cum adică nu zboară nimic?
E pentru Miranda Priestly și știu că e o clientă fidelă...
Da, am nevoie de un avion de la Miami la New York!
Da, un moment!
Miranda, bună. Încerc să găsesc o cursă pentru tine,
dar sunt probleme cu vremea.
O, te rog...burează...nu-i altceva.
Cineva trebuie să aibă avion.
Sun-o pe Donatella și ia avionul ei privat, sună pe alții care au.
Asta e responsabilitatea ta. Asta e datoria ta!
Aranjează ca să ajung acasă!
O Dumnezeule, o să mă omoare!
Ce vrea? Să chemi Garda Națională ca s-o escorteze acolo?
Sigur că nu. Oare pot face asta?
Recitalul fetelor a fost extraordinar de frumos.
Au cântat Rachmaninov.
Tuturor le-au plăcut. Cu excepția mea.
Pentru că, din nefericire eu nu am fost prezentă acolo.
- Miranda, îmi pare foarte rău. - Știi de ce te-am angajat?
Întotdeauna angajez același tip de fete.
Elegante, slabe bineînțeles.
Care adoră revista asta.
Dar foarte des se dovedesc a fi
o dezamăgire..
și...proaste.
Dar tu, cu acel CV impresionant
și cu strălucitul discurs despre așa-zisa etica ta profesională...
Am...am crezut că vei fi diferită.
Așa că mi-am spus: "Riscă".
Angajeaz-o pe fata cea inteligentă și grasă.
Am nutrit speranță, Doamne cât am vrut...
dar oricum m-ai dezamăgit,
mai mult decât celelalte fete toante.
Chiar am făcut tot ce mi-a stat în putință.
Asta e tot.
Scuză-mă, dar unde crezi că te duci?
Mă urăște Nigel.
Și de ce e asta problema mea? A, stai! Nu e problema mea.
Nu știu ce să mai fac,
pentru că dacă fac ceva bine nici nu se observă, nu spune "mulțumesc".
Dar dacă fac ceva greșit... e rea!
- Atunci renunță. - Poftim?
Renunță. Orice altă fată ți-ar ocupa locul în 5 minute.
Una care îl vrea cu adevărat.
Nu vreau să renunț. Nu e corect!
Spun doar că merit ceva considerație pentru cât mă străduiesc.
Andy, fii serioasă. Tu nu te străduiești.
Tu te plângi.
Ce-ai vrea să-ți spun? "Sărăcuța"?
Miranda s-a luat de tine. "Sărăcuța de tine, de Andy."
Trezește-te măsura 36. Ea își face doar datoria.
Nu știi că lucrezi în locul unde s-au publicat articole
despre cei mai mari artiști ai acestui secol?
Holsten, Lagerfeld, De la Renta.
Și ceea ce au făcut ei, ceea ce au creat,
a fost mai presus de artă.
Pentru că tu trăiești în mediul ăsta.
Nu tu...
Unii oameni.
Crezi că asta e o simplă revistă?
Nu e o simplă revistă!
E o rază de speranță pentru...
știu eu cine...
Să zicem un puști născut în Rhode Island, care a crescut cu
6 frați și mințea că se duce la antrenamentul de fotbal
iar el mergea la ora de croitorie
și noaptea citea "Runway" cu lanterna pe sub pătură.
N-ai idee câte legende au pășit pe sălile astea
și ce e mai rău...e că nu-ți pasă.
Pentru că în locul ăsta unde ar vrea să lucreze atâtea persoane,
tu doar te faci că muncești.
Și mai vrei să știi încă, de ce nu te sărută pe frunte
și nu-ți dă o steluță aurie pentru tema făcută, la sfârșitul zilei.
Trezirea, drăguțo!
OK...deci o dau în bară.
Nu o fac cu intenție,
aș vrea doar să știu ce-aș putea face ca să...
Nigel...Nigel...Nigel...
Nu.
Nu știu ce te aștepți să fac eu.
Aici nu e nimic de măsura 36, îți garantez.
Toate mostrele sunt de mărimile 32 și 34.
O alegem pe asta pentru tine..
Un poncho?
O să iei ce-ți spun eu și o să-ți placă. Și Dolce ăsta pentru tine...
Șii...pantofi...
Jimmy Choo.
Și Lamac...
Nancy Gonzalez...
Narciso Rodriguez...
Și...s-ar putea să-ți vină.... S-ar putea.
Acum Chanel...ai neapărată nevoie de Chanel.
Hai, drăguțo. Mergem la Departamentul de înfrumusețare. Cine știe cât va dura.
Adică, nu am nici cea mai vagă idee de ce Miranda a angajat-o.
Nici eu.
Zilele trecute eram la Departamentul de înfrumusețare și
a luat un rimel și a întrebat:
"Ce-i asta?"
Din momentul în care am văzut-o am zis că va fi un dezastru...
Biroul Mirandei Priestly. Nu, de fapt nu este, dar îi transmit mesajul.
OK. Mersi.
Porți cumva cizmele Chanel...?
Da.
Arăți bine.
Ce?
- Dar arată... - Mai taci, Serena.
Ne vedem mâine, băieți.
Ai grijă cu degetul ăla, da?
Deci...ce crezi?
Cred că mai bine am pleca de aici înainte să te vadă prietena mea.
Și ne-am profilat un semestru întreg numai pe cartofi.
Ia un cartof și strânge-l și vezi ce fraged e.
Bună. Îmi pare atât de rău că am întârziat.
A fost o problemă la Accesorii și a trebuit să caut o curea din piton.
Curele de piton se poartă zilele astea.
Am cadouri grozave pentru toți. Sunteți gata?
- Ce-i ăla? - Un telefon Bang & Olufsen.
Charlie Rose i l-a trimis Mirandei de ziua ei.
Am căutat pe Internet. Costă 11.000 de dolari.
Poftim?
Și mai am niște produse...
perii de păr, o mică trusă pentru îngrijirea tenului "Clinique"...
Al naibii să fiu dacă nu-ți iubesc slujba.
Încă ceva.
- O vrei? - Dă-mi-o!
- Chiar o vrei? - Dă-mi-o! Dă-mi-o!
- Cred că îi place. - Dumnezeule! E noul model Marc Jacobs.
Nu-l găsești oriunde! De unde îl ai?
Miranda n-a vrut-o așa că...
Nu, nu, poșeta asta costă 1.900 de dolari. Nu pot s-o primesc.
Nu poți.
De ce au femeile nevoie de atâtea poșete?
Taci!
Ai una în care îți pui toate prostiile și gata, ai terminat.
Moda nu exprimă utilitate.
Un accesoriu este o parte a simbolisticii, folosită
să exprime identitatea individuală.
- Și e frumoasă! - Da și asta.
Dar să știți că "Runway" nu scrie numai despre poșete în pas cu moda.
Uite un eseu de Jay McInerney, un articol de Joan Didion și...
Chiar și un interviu cu Christian Amanpour.
Se pare că cineva și-a băut păhărelul.
De unde...?
- Răspund eu. Da, e femeia-balaur. - Miranda?
- Vorbesc eu cu ea! - O, nu! OK.
Îi spun să-și facă singură omleta!
Nu, nu, nu, nu! Dă-mi telefonul! Trebuie să răspund!
Bună, Miranda.
Bineînțeles.
Plec chiar acum.
Băieți, nu trebuia să vă purtați ca niște nesimțiți.
Mă scuzați, îl caut pe James Holt.
- E cel de acolo. - Mulțumesc.
- Mă scuzați... - Bună.
Sunt Andy, trebuie să iau ceva pentru Miranda Priestly.
Ah, da. Tu trebuie să fii noua Emily.
Mă bucur să te cunosc! Ia să văd poșeta aia. Frumoasă!
Bucățile de piele aplicate manual în combinație cu accesoriile metalice.
Foarte frumoasă într-adevăr.
- Cine a făcut minunăția aia? - Tu.
Mm, da. Pe aici.
Iată...E o schiță a rochiei Mirandei pentru opera de binefacere.
Și câteva modele pentru colecția de primăvară.
Strict secrete.
- Am să le păzesc cu prețul vieții. - Chiar te rog.
Haide. Dacă lucrezi pentru Miranda, ai mare nevoie de o băutură tare.
Ne scuzați, fetelor.
Ar dori un punch.
E mortal. Distracție plăcută!
Să știi că are dreptate.
În legătură cu punchul...
L-am băut la ultima petrecere a lui James și m-am trezit
îmbrăcat doar într-un poncho și o pălărie de cowboy.
Ei bine...
Înțeleaptă alegere.
- Bună. - Christian Thompson.
Christian Thompson? Glumești.
Scrii pentru toate revistele care-mi plac.
Ți-am făcut până și recenzia articolelor în ziarul facultății.
Ai menționat frumusețea mea și farmecul irezistibil?
- Nu, dar... - Cu ce te ocupi?
Ei bine...Am câștigat bursă la "New Yorker", "Vanity Fair"...
- Sunt și eu scriitoare. - Serios?
Ar trebui să citesc ce scrii. De ce nu mi le trimiți?
Da?
Asta ar fi...mulțumesc. Ar fi grozav!
Momentan lucrez ca asistenta Mirandei Priestly.
Serios? Păcat.
Este...uuu...nu i-am supraviețuit Mirandei.
Poftim?
Pari de treabă, inteligentă. Nu trebuie să lucrezi acolo.
Trebuie să plec.
OK...Mi-a făcut foarte mare plăcere să te cunosc, "fată a Mirandei".
Emily.
Sună la biroul lui James Holt.
Spune-i că mut avanpremiera azi la 12:30.
Spune-le și celorlalți. Fii pregătită să plecăm în jumătate de oră.
Dar nu trebuia să venim până marți. A zis de ce?
Da. Că va da detaliile după care a luat hotărârea.
Apoi ne vom peria părul, vom sporovăi despre America și eu voi pleca acasă.
Înțeleg ce spui.
Ce e o avanpremieră, totuși?
Bună dimineața, Miranda.
Miranda insistă să vadă toate modelele designerilor
înainte să fie prezentate.
Mă bucur să te văd.
- Apoi le spune ce crede? - În stilul ei.
Sezonul acesta a început pentru mine cu o meditație asupra
întercalării dintre Est și Vest.
Există o scală. Dacă dă din cap o dată, e bine.
Dacă dă de două ori, e și mai bine.
Până acum a afișat un singur zâmbet,
lui Tom Ford în 2001.
Un brâu cu fundă...
Dacă nu-i place, dă din cap dezabrobator.
Asta...Asta e rochia pe care am creat-o special pentru tine.
Și desigur, mai este și strânsul din buze.
Care înseamnă...?
Dezastru.
Du-te...mai repede.
Și doar pentru că ea a strâns din buze, el își va schimba întreaga colecție?
Tu încă nu pricepi, nu-i așa?
Părerea ei e singura care contează.
Sună-l pe soțul meu și confirmă cina.
Deja am făcut asta.
Și o să trebuiască să-mi schimb hainele.
M-am ocupat și de asta.
Bine. Aș mai vrea Andrea ca tu să-mi
aduci Cartea acasă în seara asta.
Spune-i lui Emily să-ți dea cheile.
- Păzește-o cu prețul vieții tale. - Bineînțeles.
Dacă am voie să duc Cartea, înseamnă că am făcut ceva bine.
Nu sunt o psihopată. A..și mi-a spus și Andrea.
Adică nu mi-a mai zis Emily. Nu-i grozav?
Da...
E foarte important să faci după cum îți spun eu.
Cartea e alcătuită pe la ora 10, 10 și jumătate.
Trebuie să aștepți să o primești până atunci.
Vei duce și hainele de la curățătorie odată cu Cartea.
Mașina te va lăsa la reședința Mirandei din oraș.
Intri singură.
Andrea, nu vorbești cu nimeni.
Nu te uiți la nimeni. Asta e cel mai important.
Trebuie să fii invizibilă. Ai înțeles?
Deschizi ușa, mergi pe hol și pui hainele
în dulapul din fața scărilor.
Și lași Cartea pe masa pe care e vaza cu flori.
La naiba!
E ușa din stânga.
Mulțumesc.
Poți să ne dai nouă Cartea.
- Pe care din mese. - E OK. Urcă!
- Nu pot. - De ce? Urcă, haide.
Nu mai vorbiți.
Sau poți lăsa Cartea sus, Emily o lasă acolo tot timpul.
- Nu-i adevărat... - Ba da, așa e...tot timpul.
Da? OK.
Ce vroiai să fac?
- Să plec din toiul ședinței foto? - Eu am anulat o întâlnire importantă.
Te-am așteptat acolo aproape o oră.
Celularele nu mergeau. Nimeni nu avea semnal.
Știu ce gândea toată lumea din restaurant.
Uite-l cum o așteaptă ca-ntotdeauna.
OK...am o explicație. Gemenele m-au salutat,
așa că le-am salutat și eu, am urcat pentru a le da Cartea...
Ai urcat? Dumnezeule!
De ce nu te-ai urcat în patul ei și n-ai pus-o să-ți spună o poveste de noapte bună?
OK, am făcut o greșeală. Știu.
Andrea, nu înțelegi.
Dacă te dă afară, eu nu mai prind Parisul...
Și, dacă se întâmplă asta, am să scotocesc tot orașul până când...
- O să mă dea afară?! - Nu știu.
Fericită nu e...
Andrea...!
Miranda, în legătură cu aseară...
Îmi trebuie noua carte "Harry Potter" pentru gemene.
OK. Mă duc să o cumpăr chiar acum.
Ai căzut și te-ai lovit cu capul de trotuar?
Nu, din câte îmi amintesc eu.
Au toate volumele "Harry Potter".
Gemenele vor să știe ce se întâmplă în continuare.
Vrei manuscrisul nepublicat?
Cunoaștem multă lume de la edituri.
N-ar trebui să fie o problemă. Nu-i așa?
Și tu poți face orice, nu?
Da, Popsey? Știu, scumpo.
Mami se străduiește să-ți facă rost de ea.
Nu înțelege că pot să o sun și pe JK Rowling și tot nu-mi dă cartea.
Fetele mele pleacă la bunica lor cu trenul la ora 16.
Cartea trebuie să fie aici nu mai târziu de ora 15.
Bineînțeles.
Și vreau să servesc friptura aici în 15 minute.
Nici o problemă.
OK, am 4 ore ca să fac rost de "manuscrisul imposibil".
Restaurantul se deschide la 11:30.
Atunci voi lua friptura.
OK. Mă întorc în 15 minute.
- Urează-mi noroc. - Nici o șansă.
Da, aștept. E pentru Miranda Priestly, e foarte important.
Da, știu că e imposibil de făcut rost dar...
am să fac imposibilul posibil.
Sun în legătură cu manuscrisul "Harry Potter".
Nu, cel nepublicat.
Nici o șansă? Spune-le că e pentru Miranda Priestly.
Sunt sigură că puteți face o excepție.
"Shakespeare In the Parking Lot" o operă de Christian Thompson
Revin eu cu telefonul.
Bună, poate nu-ți amintești de mine, dar ne-am cunoscut la petrecerea
lui James Holt, sunt asistenta Mirandei Priestly.
Manuscrisul "Harry Potter"? Cred că glumești.
Îmi pare rău, dar sunt disperată.
Spune-i că e imposibil. Va trebui să găsești un plan B.
Vorbim de Miranda Priestly.
Nu există un plan B, ci numai un plan A.
S-a întors? Sunt concediată?
Nu prea le spun asta oamenilor care nu sunt...eu, dar trebuie să te calmezi.
M-am întors.
Ce-i aia? Nu vroiam aia.
Iau prânzul cu Irv. Mă întorc la ora 15.
Vreau să am cafeaua de la Starbucks, când vin.
Și dacă nu ai cartea "Harry Potter",
nu te mai deranja să te întorci.
Alo?
Demisionezi? Ești sigură?
Am eșuat, oricum mă va concedia.
Mai bine să termin acum.
Andy, bravo ție. Felicitări. Ești liberă.
- Te sun mai târziu. - OK.
- Alo. - Sunt fantastic. Pe cuvântul meu.